ATAROT MILITÆR LUFTHAVN ISRAEL 1966
Træk vejret!
Vi bør aldrig glemme, hvor unge de var.
Min far, Stephan Gold,
var den yngste delingsfører for Mossad.
David Peretz blev 29 år, mens han var på missionen.
Da min mor krydsede gennem kontrolposten,
ind i det sovjet-kontrollerede Østberlin,
var hun kun 25 år.
De havde modet til at konfrontere et utænkeligt onde.
En mand, hvis sadistiske eksperimenter
efterlod tusinder skamferet eller døde,
som blev kendt med navnet som vanhelliger annalerne af medicin,
Kirurgen fra Birkenau.
Deres mission var at tage ham til fange, og føre ham til Israel for at blive stilet for retten.
I stedet endte det, på gaderne i Østberlin.
Disse tre vovede at genleve Israels største mareridt,
hendes største smerte.
Og i den simple del, af at stå ansigt til ansigt med udyret,
hjalp de med at overvinde det.
Bogen er dedikeret til min inspirationskilde,
min mor, Rachel Singer.
Mor.
Mor,
jeg er så stolt af at være din datter.
TEL AVIV 1997
- David Peretz? - Ja.
Du har ventet mig?
Ja, jeg har ventet dig.
Kommer du lige med mig, sir?
Lad os gå.
Er der noget galt, sir?
Undskyld, jeg tror at jeg...
Hvornår har du tænkt dig at stoppe?
- Holde op med hvad? - Rygningen.
Jeg stoppede med alkohol, hvad mere forlanger du?
Men okay, det gør jeg snart.
Det håber jeg. For dit barnebarns skyld.
Jeg har markeret derfra hvor du skal læse. Måske fra kapitel 11.
Godt. Tak skal du have.
Du må være meget stolt.
Ja, det er jeg. Det er en stor bedrift.
Jeg er meget stolt af hende.
Jeg er sikker på, du var uvurderlig i researchen.
Faktisk modstod min mor sig alle afhøringerne.
Min far var taleren.
Jeg er den eneste journalist i Israel, hun ikke vil tale med.
Jeg troede ikke, han kunne komme.
Sæt dig.
Det gjorde jeg også.
Du godeste, det må være valgsæson.
Far, du kom.
Jeg kom.
- Rachel. - Stephan.
Så du er eksperten. Måske kunne du sige mig noget.
Hvem er den skønne person på dette billede?
- Gik det fint? - Hun var vidunderlig.
Det er godt. Godt, godt. Det er rigtig godt.
Jeg vil bare takke jer alle
for at være til stede til udgivelsen af denne vidunderlige bog.
Jeg er sikker på alle er særdeles begejstrede
for at have to af heltene i historien her med os i aften.
Og endnu mere begejstret for at den ene har accepteret at læse for os.
Frk. Rachel Singer.
"Om aftenen den 31. december
"begyndte det at regne hurtigere.
"Så isoleret, var de blevet fra den udenforstående verden,
"at det kun var når hun kiggede ud gennem vinduet,
"at Rachel huskede at det var nytårsaften."
"Der var fyrværkeri på himlen,
"og alle andre i Berlin festede."
Hvad er det der er så vigtigt? Hvor skal vi hen?
Vi skal hen til Davids lejlighed.
- David? - Jeg ved han var her for at møde dig i går.
Hvad er det? Den jaloux eksmand eller specialagenten?
Hvad ville han?
Han fortalte mig, at han havde rejst, og han havde været lærer.
Vi talte sammen et par minutter, og så skulle jeg af sted.
Hvis du ikke tror mig, så spørg ham selv.
Hvorfor gjorde han det?
Min bil venter udenfor.
Kom herned!
Tak.
Det var så lidt.
Hvordan var din rejse?
God. Jeg skulle hilse.
Du har klippet dit hår.
Det er pænt.
Tak.
- Jeg hedder David. - Jeg hedder Rachel.
Berlin, Sovjetiske sektor Østtyskland 1965
Stephan. Det her er Rachel.
- Hvor skal jeg sove? - Du sover på mit værelse.
Jeg flytter ind til ham. Du er alene der.
Hvad synes du om din nye kone?
- Hun er for ung. - Meget smuk.
Det lagde du ikke mærke til.
Ved du hvad jeg lægger mærke til? Du lægger ikke mærke til kvinder. Det ser jeg.
- Hvor længe har jeg kendt dig? - Det ved jeg ikke.
To år. Alle de steder vi har været, kigger du aldrig på kvinder.
Er der noget du vil sige, inden jeg kravler ned i den seng?
Du har netop lagt mærke til det.
Ja?
Og nu, bagfra.
- Hvor kommer du fra? - Argentina.
- Virkelig? Hvor omtrent? - Córdoba.
- Hvad lavede du der? - Min mand var en industriel kemiker.
Han ligner også en kemiker.
Hun knækker ikke, David. Flyt dig. Hvad lavede du før det her?
Før Argentina, boede vi i Ungarn, hvor min mand studerede kemi.
I Mossad, hvad lavede du der?
- Liaison. - Og hvad lavede du i Liaison?
Oversætter.
Oversætter?
Så, det er første gang i marken?
Godt. Det er godt.
Velkommen til missionen.
Jeg venter her.
Jeg kommer om lidt.
Fru Roget.
Godmorgen fru Roget...
...jeg er doktor Bernhardt.
Godmorgen doktor.
Bare slap af...
...vi laver kun en lille undersøgelse...
...hvis du føler det ubehageligt, siger du bare til.
Ja.
Godt.
Dette er min hånd og det her er spejlet...
...det kommer til at føles koldt.
Må jeg spørge hvor gammel du er?
25 år.
Og hvor længe har du...
...og din mand forsøgt at få et barn?
Næsten to år.
Dine æggestokke ser fine ud...
...din livmoderhals er en smule forringet.
Virkelig?
Ja, men det burde generelt ikke have effekt på befrugtningen.
Hvilken lettelse.
Du har en smule accent, fru Roget...
...hvor er du fra?
Argentina.
Vi er lige flyttet hertil...
Det her kommer nok til at svie en smule.
Argentina...Buenos Aires?
Ja.
Smukt.
Jeg har været der engang, da jeg var ung...
...vi var i operahuset.
Hvad er det nu operaen hedder?
Teatro Colon.
Selvfølgelig.
Vidunderligt...ja.
Desværre er vi nødt til at lave et par test mere...
Er det ok?
Fint.
God pige.
Så...
...er alt som det skal være?
Næste aftale er på onsdag.
Undskyld mig.
Vestberlins transportsystem.
Da muren blev bygget, endte nogle stationer på den forkerte side,
i den østlige sektor.
De er lukket og bevogtet af soldater.
De skyder for at dræbe for at undgå enhver flugt.
Det er her vi får ham ud.
Det er en spøgelsesstation. Vestberlins toge passerer stationen på dette spor,
- men stopper ikke. - Som regel.
En, to, tre, fire...
Fjorten sekunder pr. tog.
Stationen bevogtes altid.
Og trapperne til perronen er spærret af.
Vores togchauffør laver et ikke-planlagt stop under broen.
De sidste to vogne vil være her omkring. De er tomme.
Når først toget er stoppet, er vagten ikke i stand til at se hegnet,
eller andet der sker bag ved det.
Og på den anden side af hegnet er der et postdepot.
Varevognene kommer og kører hele dagen lang.
Vi er bare en varevogn mere, med endnu en sending.
Og når vi først er i Vestberlin, er der transportmulighed til Tempelhof flyvebase,
og et privat fly til Israel.
Det der er emballagen. Det eneste vi mangler nu, er gaven.
Prøv denne her på.
- Hvordan føles den? - Meget behagelig.
Du er Mossad-agent med alle disse års træning,
det højeste niveau som skarpskytte og krav maga,
og din første vigtige mission er syning.
Sort bælte i tøjsammensætning.
Jeg diskuterer aldrig med en bevæbnet kvinde.
Undskyld.
Hvad er det her?
- Der står ikke navn på det. - Pokkers.
Nu gør der.
Det er min fødselsdag i dag.
...og studere Mishnah. Som 15-årig studerede du Talmud.
- Som 18-årig stod du under baldakinen. - Vi er for sent ude.
Er du 29? I tyverne, skal du jage dine livsmål.
Hvad jagter du, Rachel?
Det ved jeg ikke. Jeg venter på at finde ud af det.
Ungdom.
Hvad med dig, gamle mand? Har du et mål?
Ja, vi tror på at have mål i vores familie.
Vi er meget drevne mænd.
Min far var direktør for indsamlinger, før han blev 50 år.
Hvad er så dit mål?
Direktør for indsamlinger inden de 40.
Hvad med dig, David? Hvilke livsmål forfølger du?
Det jeg laver nu.
Det her? Er det alt du vil være?
Nej, sig det. Hvad vil du med dit liv?
Jeg vil fange Vogel.
Jeg vil have ham sat for retten, og jeg vil have verden skal se det
så alle ved, hvad han har gjort.
Alle skal kende sandheden.
Og jeg vil have en drink mere.
Glem det.
Glem hvad?
Jeg har brugt to år sammen med ham og jeg kender ham ikke. Ingen kender ham.
- Han er alene. - Hvad med familie?
Dem alle?
Alle sammen.
Måske er det ikke altid en velsignelse at overleve.
Hvordan fandt du mig?
Undskyld mig...?
Hvem har fortalt dig om mig?
Hvem...?
Blev du henvist af en anden læge?
Doktor Eisenberg.
Hvordan har den gamle jøde det?
Godt.
Fru Roget...
...er der nogen historik på ufrugtbarhed i din familie?
Nej.
Er din menstruation regelmæssig?
Nej.
Jeg tror vi har lokaliseret problemet.
Dine æggeledere er stadig ikke fuldt udviklede...
...vi er nødsaget til at hjælpe dig med dem.
Bare en lille indsprøjtning.
Skal jeg fortsætte?
Hvor mange søskende har du?
Ingen.
Undskyld mig.
Hold lige denne her for mig.
Fru Roget.
Så du er enebarn...
...og du sagde der ikke er noget familiehistorie...
...af ufrugtbarhed?
Jeg mistede min mor under krigen.
Stakkels barn.
Er du ok?
Hans identitet er bekræftet. Vi har fået grønt lys.
I overmorgen.
Det er en modig ting, du gør.
Jeg er ikke modig.
Jeg er rædselslagen.
Men du gør det alligevel, fordi du ved, hvor vigtigt det er.
David...
Det er whisky.
Du er så smuk.
Dette er min hånd...
...og dette er spejlet.
Du havde samleje i går aftes?
Ja.
Det er godt...
...det er rigtig god timing.
Jeg tror, vi kommer til at se resultater.
Alt, hvad du kan gøre, er at håbe...
...det er, hvad jeg fortæller mine patienter.
Hvad med dem i Birkenau?
Hjælp!
Sygeplejeske!
Lægen...
...hurtigt...han kollapsede.
Du godeste...hvad skete der?
Jeg ved det ikke. Jeg har ingen idé...
...han holdt sig bare på brystet og kollapsede.
Han lever...han lever...
Alarmcentralen Berlin-Midte.
...Jeg har brug for en ambulance til Gustav-Adolf-Strasse.
Hvorhen til? - Klinikken. - Hvad er der sket?
Min mand har fået hjerteanfald...
- Trækker han vejret? - Ja.
Vi er på vej.
Kan du høre mig? Giv ikke op. Forlad mig ikke...
Sig noget...sig noget...
De er her. Bliv ved ham.
Jeg løber ud og henter dem.
Følg med mig...
Vi tager ham med på hospitalet.
Kom, fru Bernhardt. Han overlever.
Tag jer godt af ham...
Han klarer den.
Undskyld, men du kan ikke komme med.
Det skal jeg, jeg er hans kone.
Det er desværre ikke muligt...
...nye regler.
Vær ikke bekymret, han er i gode hænder.
Du bør hente de ting du skal bruge, og tage ud til hospitalet.
Tak.
Har du noget ild?
Er du ny her?
Det er min første vagt.
De sagde...
...det var i orden, at tage en pause.
Ja, det er i orden.
Skal du arbejde indtil midnat?
Ja.
Efter den sene vagt, tager de fleste af os til Vetter.
Kender du den?
Den ligger lige rundt om hjørnet.
Fremad, kammerat...
...du har ikke tilladelse til at standse her.
Der er noget på skinnerne forude!
Jeg har fri om 30 minutter...
...hvorfor bestiller du ikke en øl til mig.
Om en halv times tid.
Hvilken varevogn var det?
Jeg tror den kom herovre fra?
Nej, det var en af de her...
Lad os se engang...
Vi skal have ham om bord på toget. Hjælp mig med ham.
Stop!
Rør jer ikke!
Hvad laver I her?
Jeg arbejder her. Jeg har pause.
Papirer!
Der er ikke noget...
...fremad.
Vi løber! Nu!
Ikke uden hende.
Hegnet...
...nogle har klippet...
Af sted!
Hop!
Ned!
- Er han død? - Hvem?
Vagten. Ham der så dit ansigt. Er han død?
Nej.
Hvordan kom Vogel til sig selv? Hvordan pokker skete det?
Gav du ham ikke hele sprøjten?
- Gav du ham hele sprøjten? - Det ved jeg ikke. Jeg troede, jeg gjorde!
Vi fejlede vores mission.
Det er ikke slut.
Vi svigtede vores land. Vi svigtede vores familier!
Vi har ham stadig! Det er ikke slut!
Vi har ham stadig!
Har du fået kontakt?
Er der en plan?
- Hvad sagde de? - Det kommer til at tage tid.
De skal have åbnet en ny rute. De skal finde den politiske hjælp.
De prøver hos amerikanerne.
Så, vi bevogter ham på skift. Vi giver ham mad før hvert vagtskifte.
Vi skal have ham med tilbage i live.
Du er blevet set. Så du forlader ikke huset.
Vi kan gennemføre det.
Vi fragter ham tilbage til Israel.
Vi viser verden, hvad han har gjort.
Pokkers også.
Min kone?
Er hun såret?
Klarer hun den?
Fortæl mig at hun klarer den.
- Du må ikke tale med ham. - Jeg sagde ikke noget.
- Du må ikke lytte til ham. - Det ved jeg godt.
Jeg er ikke sur. Jeg siger det bare. Vi taler ikke med ham. Vi lytter ikke til ham.
Han er der ikke. Han er ikke menneskelig.
Vi har fået en dato.
Ti dage. Amerikanerne hjælper os.
Godt.
Nej.
Hvorfor slår du mig ikke bare ihjel nu?
Hvordan kan du lade mig vente på at dø sådan her.
Jeg ved, hvad du vil.
Du vil overlade mig til nogle andre...
...lade det være en imitation af en retssag.
Og så, når de slår mig ihjel...
...kan du sige til dig selv...
...at der ikke var noget blod på dine hænder.
Men det er ikke sandt.
Der vil være blod på dine hænder.
Du er min bøddel.
Ja...
Gør det.
Du vil gerne gøre det...
Gør det.
Det er rigtigt.
Det glemte jeg.
I jøder har aldrig vidst, hvordan man dræber.
Kun hvordan man dør.
En af de største ærgrelser i mit liv...
...er at vi ikke kunne få børn.
Min kone ville være blevet en vidunderlig mor.
Du skulle prøve, med citroner mod morgenkvalmen.
De siger det hjælper.
Hvad hedder du?
Hannah? Sarah? Rachel? Esther?
I jøder holder jer tæt til jeres rødder, gør i ikke? Det er en god ting.
Rigtig godt.
Jeg forstår dig udmærket.
Du løj ikke på klinikken, da du fortalte mig om din mor, gjorde du?
Om hendes død?
Jeg beklager dybt, dit tab.
- Hvad skete der? - Ingenting. Ingenting.
Hvad er der galt?
- Han forstår os. - Hvilket?
Han har talt til mig.
Han ved, hvad vi siger. Han ved, hvad vi tænker.
Det er ok. Det er ok. Det er snart overstået.
Hvorfor tog du ikke af sted? På stationen. Du havde undsluppet. Hvorfor ventede du?
Hvad sagde de?
Stephan?
Det kommer ikke til at ske.
- Hvad betyder det? - Amerikanerne har trukket sig ud.
Har han fået mad?
- Du godeste. - Har du givet ham mad?
- Hvad er planen nu? - Han skal til flyvebasen.
- Jeg spørger dig. Hvad er... - Jeg taler med hende!
Antageligt er det hendes vagt nu,
men i stedet for at gøre sin pligt, er hun herude med dig.
Svar dog for pokker på spørgsmålet! Har du givet ham mad?
Ja, jeg har givet ham mad.
Der er ikke nogen plan. Det er ikke nogen forbandet plan!
Politiet er overalt. De gennemsøger husene.
Vi dræbte en mand, og nu vil amerikanerne trække sig ud.
De vil ikke have noget med os at gøre.
Det er et stort rod, og de trækker sig væk fra det så hurtigt som de kan.
- Nej. De kan ikke efterlade os. - Jo, de kan.
Fordi vi kludrede i det.
Vi kludrede i det, og nu er vi overladt til os selv!
Nej.
Blev du skygget?
Kunne du være blevet det?
Stephan.
- Stephan. - Stephan.
Hvis det er dem, dør han.
- Flyt dig! - Du gør det ikke.
Han slipper ikke væk fra mig. Flyt dig.
- Det er ikke missionen. - Flyt dig!
- Du gør det ikke. - Flyt dig så jeg kan komme til.
- Det er ikke det vi kom for. - Jeg beslutter hvad missionen er.
- Vi gør det færdigt. - Flyt dig for pokker.
Det var damen fra kælderlejligheden.
Hun inviterede os til en nytårsfest.
Vi slipper ud.
De skal nok få en anden plan.
Hvad laver du?
Det er din vagt.
- Vidste du noget om det her? - Om hvad?
Hans mund er tappet. Vil du have, han skal blive kvalt?
Jeg var træt af at se på hans ansigt. Gå derind igen.
Det gør du ikke igen.
Du giver ikke ordrene, David.
Det er din vagt nu. Så gå derind igen. Kom nu.
Stop det!
Vi er ikke dyr.
Du husker, hvad vi er.
Du husker, hvad vi ikke er.
- Hvad laver du? - Jeg er nødt til at komme ud.
- Det kan du ikke. - Flyt dig. Jeg skal ud.
- Hun vil ud. - Bare et par minutter. Jeg bliver ikke set!
- Sig det, David. Jeg vil bare ud og gå. - Rachel...
- Du kan ikke gå ud. - Jeg vil have luft! Jeg kan ikke trække vejret!
- Rachel... - Slip mig!
Tak, David.
Hvis jeg havde et valg, ville jeg foretrække Rachel til at made mig.
Så blid.
I et andet liv, skabelsen af en sygeplejeske, tror jeg.
Hvordan har hun det i dag?
Du skulle lade hende få mere hvile.
Det er en farlig tid, den først måned eller to af graviditeten.
Du vidste det ikke.
Og du er ikke faderen.
Jeg troede det ville være dig. Jeg troede... Jeg ved det ikke.
Måden du ser på hende.
Måden hun ser på dig. Det må være hårdt.
Jeg så ikke Stephan, som en familiemand.
For ambitiøs, for... Jeg ved det ikke.
Hvorimod dig, David, jeg ser dig med børn.
Ti stille.
Jeg udtrykker min sympati med dine lidelser.
Hvad ved et udyr som dig, om lidelser?
Jeg er læge, David.
Du gør børn blinde, i forsøget på at ændre deres øjenfarve.
Du injicerer mennesker med benzin.
Du erstatter hænder og ben, og du ser til mens de...
Det er ikke lægevidenskab. Det er kvalmende.
Det er en sygdom.
Så vi var alle sindssyge? Er det svaret?
Der er ikke noget svar. Jeg søger ikke et svar.
Jeg leder ikke for...
Du ryster.
Jeg tror du er den der er bange, David.
Bange for et monster.
Bøh!
Hvorfor tror du det var så let at udrydde jer mennesker?
Jeres svaghed.
Jeg så det. Hver dag så jeg det.
Alle som en tænkte kun på at undgå at blive pryglet,
sparket eller dræbt.
Alle tænkte kun på sig selv.
Hvorfor tror du det kun krævede fire soldater
at føre tusinder af mennesker til gaskamrene?
Fordi ikke en ud af tusind havde modet til at gøre modstand.
Ikke en ville ofre sig selv.
Ikke engang da de tog deres børn fra dem.
Det var der jeg vidste, at I mennesker ikke havde ret til at leve.
I havde ingen ret...
- Er du ok? - Ja.
Ud!
Ingenting. Ingen spor. Intet som helst.
Han tager måske hjem, prøver at sende en besked...
Han tager ikke hjem!
Han er væk!
Det tog femten år at finde ham.
Han er væk, og ingen finder ham nogensinde igen.
Så hvad gør vi? Har du tænkt dig at ringe?
Vil du fortælle dem, hvordan han fik fat i et stykke af den ødelagte krukke?
Vidunderligt. Du skal ikke tage mig med i faldet. Jeg har ikke gjort noget forkert!
Husk det. Det kan ikke ske! Det bliver aldrig glemt!
Det er min fejl.
- Det var min vagt. - Det skete på grund af mig.
Jeg slap ham løs.
Og ingen finder ham nogensinde igen.
Ingen finder ham nogensinde igen.
Hvad nu, hvis han ikke undslap?
Hvad taler du om?
Kun fire personer ved, hvad der skete i det her rum,
os og ham, og han siger ikke noget.
Ingen vil nogensinde høre fra ham igen.
- Nej. - Ingen behøver at få af vide, hvad der er sket.
Han undslap.
Det er korrekt. Men det behøver ikke være den sandhed vi tager med hjem.
Sandheden kan være alt, hvad vi ønsker den skal være.
Sandheden er, at Vogel forsøgte at flygte. Du sloges med ham og blev såret.
Sandheden er sekunder før han undslap,
fik Rachel fat i pistolen og skød ham.
Sandheden er, vi skaffede os af med ham. Skaffede os af med liget.
Skaffede os af med alle spor af Kirurgen fra Birkenau.
Vi kan ikke lyve om det her.
Nej, ved du hvad? Det skal vi. Det er vi nødt til!
Det drejer sig ikke om os, men om Israel. Det er en national ydmygelse!
Vi kan ikke udstå som om vi har fejlet!
Og i enden, Vogel spilder sit liv i en eller anden jungle,
altid kiggende over sin skulder, ventende på en kugle.
Hvem ved? Måske er det den værste skæbne. Måske er det...
Det vigtigste er retfærdighed.
Retfærdighed ser ud til at være sket.
Han er væk.
Hvad forskel gør det? Han er væk.
Han har ret! Det gør ingen forskel. Ingen forskel!
Vi skal bare være enige om, at vi aldrig taler om det.
Uanset, hvad der sker, så siger vi det ikke til nogle.
Sandheden bliver i dette rum, mellem os. Er vi enige?
Sig det. Jeg er nødt til at høre jer sige det.
Sig det.
Enig.
David.
Rachel, sig det.
Det er en ed.
Sig det.
Hvordan kunne det ske? Du sagde han aldrig ville tale!
- At man aldrig ville høre fra ham. - Vi ved ikke om det er ham!
- Du godeste. - Hvis du læser det, vil du se at...
Han lever! Han er i Ukraine! Hvad står der ellers?
Det er en lille internet historie.
Psykiatrisk patient påstår at være Kirurgen fra Birkenau!
En skør gammel mand.
Hvordan fandt du det?
David kommer tilbage efter alt den tid, jeg vil vide hvorfor,
jeg har fået gennemsøgt hans lejlighed, og vi fandt det på hans computer.
Sagde han noget til dig om det i går aftes?
Rachel, sagde han noget?
Hvorfor? Hvorfor begik han selvmord?
Fordi han ikke kunne håndtere det.
Jeg sagde, vi skulle bearbejde det, men han kunne ikke håndtere det.
Han troede, hele historien ville komme frem og han gik i panik.
"Håndtere det"?
Hvad betyder det? "Håndtere det."
Jeg sagde at han skulle finde Vogel.
Jeg sagde han skulle gøre det færdigt.
Vidste du han har været syg?
Det gjorde du, gjorde du ikke? Du vidste han var syg. Du vidste det!
- David kan rende mig. - Du vidste han ikke var stærk nok!
Han tog en kujons udvej.
Du kunne have ladet det ligge! Det var en gammel mand på et hospital.
Ingen ville have troet det. Ingen ville have lyttet.
Der er en journalist fra en avis i Kiev.
Yuri Titov.
Han hørte om historien og ville interviewe Vogel.
Og så ville det hele falde sammen.
Vi ved ikke hvilket hospital han er på, men journalisten ved det.
- Du er nødt til at finde ud af, hvor han er. - Hvad taler du om?
David tog sig selv ud af sammenhængen, det kan jeg ikke gøre.
- Du er den eneste der er tilbage. - Er du sindssyg?
- Vi kan ikke... - Jeg kan ikke gøre det. Jeg kan ikke!
Se på mig. Jeg er ikke i stand til det.
Jeg har ikke været agent i 30 år.
Du er sindssyg. Nej, jeg kan ikke!
Du er nødt til det, Rachel.
Fordi i 30 år har du taget æren for det.
Og der er Sarah.
Jeg gør det ikke.
Pokkers!
Jeg vidste det her ville ske.
Jeg vidste vi ville blive straffet. Jeg vidste vi ville betale for det.
Jeg troede jeg var blevet straffet allerede.
Gud placerer ikke bilbomber.
Jeg talte ikke om rullestolen.
Hvis jeg kunne gå tilbage, Rachel, ville jeg ændre det hele.
Men der er en ting, jeg aldrig ville ændre.
Hun finder aldrig ud af det.
Hun må aldrig finde ud af det.
Tag det roligt!
Kiev, Ukraine
Jeg leder efter de "Ukrainske Aften Nyheder"?
Første sal.
Tak for hjælpen.
Cigaretter, tak.
Ja...tak.
På det tidspunkt, da jeg lå på gulvet,
tror jeg ikke jeg tænkte på mig selv, på noget tidspunkt.
Jeg tænkte på min mor.
Jeg tænkte på, hvad hun var gået i gennem i Europa under krigen.
Det samme spørgsmål til hr. Peretz.
Han kan rende mig.
Skynd dig.
Gå i seng, Sarah.
Velkommen.
I ser begge så vidunderlige ud. Jeg kan vrage og vælge.
Har vi stadig en aftale på søndag?
Min egen fest, og du er den eneste ven jeg har.
Alle andre er Stephans venner.
Stephans veninder.
Tro ikke, at han er interesseret i dem. Han vil bare straffe mig.
For hvad?
Alt. For at blive gravid. For ikke at elske ham.
Over dig, David.
Jeg troede, at stilheden, var for soldaterne, ikke for mig.
- David, jeg taler til dig. - Jeg forlader det.
Hvad? Forlade Mossad?
Ja, Mossad. Israel.
Hvor tager du hen?
Det ved jeg ikke.
Grækenland først, og derefter ved jeg ikke.
- Hvornår? - I aften.
- Vær ikke skør. - Rachel...
- Vær ikke skør. I aften? Hvorfor skulle du? - Rachel...
- Du kan ikke rejse. Du kan ikke... - Det skal jeg.
- Hvorfor? - Fordi jeg ikke kan gøre det her mere.
Noget af det.
Hvis jeg bliver...
- Jeg ved det ikke. - Det er om i dag. Om samtalerne?
- Gør det ikke mere. Stephan gør... - Kom med mig.
Hvad?
Kom med mig.
Det kan jeg ikke.
Jo, du kan.
Det kan du.
Sådan et smukt billede, Rachel.
Det er smukt. I ligner et par engle.
Hun er så vidunderlig, Stephan.
Kan du lide det? Jeg tog det der.
Godt, du har et anden arbejde. Hvis du stopper i tjenesten.
Det kunne ske før end du venter det.
Rachel, kommer du og siger hej til Michael?
Han spurgte efter dig.
Ja.
Undskyld mig...
...jeg ved jeg kommer for sent...
...men jeg kan stadig afgive min avertering?
30 grivna for tyve ord...
...en grivna pr. ord derefter.
Værsgo.
Nej.
Det er mærkeligt.
Jeg slog alarmen til.
Pengene!
Det kan du ikke!
Jeg står i gæld til dig!
Andrei...
...lånte penge til at tage Katia...
...til Klub Oxygen.
Du bliver fyret.
Du er det værd.
Du får mig fyret!
Jeg er det værd.
Jeg vil sige dig noget, i det sekund da jeg var på gulvet,
tænkte jeg slet ikke på mig selv.
Jeg tænkte på min mor og hvad hun var gået i gennem i Europa.
Og jeg tænkte det var det, der gav mig styrken til at rejse mig igen.
Ved Stephan du er her?
Det går jeg ud fra.
Tingene blev meget værre mellem os. Hvad laver du her, David?
Hvad laver du?
Rydder op.
Er du på arbejde nu?
Nej, jeg er ikke på arbejde.
Så lad det ligge!
Han er på Babenko Hospital.
Det er lige uden for Vinnycja.
Omkring 250 kilometer sydvest for dig.
Hvilket navn ligger han der under?
Ivan Schevchuk. Han har den rigtige alder.
Og hvornår skal Titov interviewe ham?
I morgen. Og han ved hvordan jeg ser ud.
Det vil snart være slut. Og når...
Hvad laver du her, David?
Har du mødt nogle andre?
Der var en, men han forsvandt. Jeg har ikke hørt fra ham siden.
- Jeg har skrevet breve til dig. - Men du sendte dem aldrig.
- Rachel... - Hvor længe er det, 25 år?
- Jeg ville se dig. - Al den tid, og ingen ord.
Jeg var syg i lang tid, Rachel. Jeg var på et slags hospital.
- Hvorhenne? - I Mexico.
Hvad lavede du i Mexico?
Jeg rejste en del. Sydamerika, Nordafrika. Jeg var hele tiden på farten.
Ledte efter ham.
Hvorfor?
Hvad ville du have gjort, hvis du havde fundet ham?
Jeg ville have fortalt sandheden.
Jeg ville være gået til en avis og sagt: "Dette er Kirurgen fra Birkenau."
Og så kunne jeg endelig have set ham i retten.
Og hvad ville der være sket med os?
Vi ville være frie.
Hvad der end skete med os, virkede det for mig, som om vi ville være frie.
Er du ikke enig?
Er du ikke træt af at lyve?
Hvis du havde fundet ham, ville du så ikke også have gjort det?
Måske.
For tyve år siden.
Men nu?
Men det er ikke kun os, der er Sarah.
Hun har ikke gjort noget galt.
- Hun skrev en bog. Vidste du ikke det? - Jo.
Hvis sandheden skulle komme ud nu, ville det ødelægge hende.
Så nej. Jeg ville ikke have fortalt sandheden.
Men du fandt ham aldrig.
Nej, jeg gjorde ikke.
Bogen udkommer i morgen.
Kan du komme? Jeg ved ikke om Stephan...
Hvad hvis vi kunne gå tilbage?
Hvis jeg havde ventet på dig. Hvis du var kommet.
Ville det have været anderledes?
Vi kan ikke gå tilbage.
Jeg er her for at besøge hr. Schevchuk.
Lad mig tjekke...
Er du fra avisen?
Nej, nej...
...Jeg er hr. Schevchuks niece, Anna Baranova.
Jeg har været her før, husker du mig ikke?
Vores besøgstider har ikke ændret sig.
Elleve til et.
Tag venligst plads.
Jeg er Yuri Titov. Jeg er her for at besøge hr. Schevchuk.
Patient Schevchuk er i værelse 414.
Du kan tage plads der ovre.
Vent på mig!
Hold venligst døren.
Er du journalisten?
Ved du hvem jeg er?
Nej...
...nej, jeg ved ikke hvem du er.
Mit navn er Dieter Vogel.
Jeg er Kirurgen fra Birkenau.
Har du hørt om mig?
Ja. Jeg har hørt om dig.
Jeg har myrdet mange tusinde.
Du kan tage et billede af mig.
Det sidste billede...
...af Kirurgen fra Birkenau.
Alt i alt handler det om blodet.
Vi var ikke bange for magten...
...det var vores skæbne...
- Ja? - Det er ikke ham.
Vent et øjeblik.
Dette er et familieanliggende, hvis I giver mig et øjeblik. Tak.
- Er du sikker? - Det er ikke ham.
Det er en gammel mand, som har hørt om ham.
Gudskelov. Gudskelov, det er fantastisk. Det er...
Og du er okay, Rachel?
- Du tog fejl. - Ja, gudskelov var jeg...
Om David.
Du tog fejl af ham.
Om David?
Han begik selvmord, fordi han var bange for at historien måske kom ud.
Da han besøgte mig, spurgte han efter noget.
Hvilket?
Min tilladelse.
Og jeg gav ham den ikke.
Jeg ville ikke lade ham fortælle sandheden,
og han var træt af at leve med en løgn.
Sandhed er en luksus, Rachel.
Nogle mennesker sætter andre ting højere, deres fædreland, deres folk, deres børn.
Sarah er så stolt af dig, Rachel.
- Jeg vil have hun skal være stolt af mig. - Selvfølgelig vil du det.
Jeg vil gøre noget der gør hende stolt af mig.
Vogel må have været her, Stephan.
- Rachel... - Folk skal vide sandheden, Stephan.
- Rachel, hør på mig. - Farvel.
Sir, mødet i kabinettet er startet.
Ja.
Undskyld mig.
Hvorfor kom du?
Hvorfor skulle du absolut komme?
Var det Schevchuk?
Jeg vidste jeg ikke skulle have talt med ham.
Jeg kan ikke stoppe ham. Jeg vil ikke fortælle ham mere.
Yuri Titov.
"Mit navn er Rachel Singer.
"Vær rar at udgiv, hvad du skal til at læse.
"I 1965,
"tog jeg del i en mission der gik ud på at kidnappe Dieter Vogel,
"Kirurgen fra Birkenau,
"og føre ham til Israel, for at blive stillet for retten.
"Vi har altid påstået at Vogel blev dræbt i forsøget på at flygte.
"Men det var løgn.
"En løgn der har holdt stand i 30 år.
"Og nu forstår jeg, at jeg må fortælle sandheden."
Danish